Sök igenom lagerlokalerna! Strålkastare!
Ta hit honom!
Och den ska jag ha!
Rör dig inte!
Prickskytt! Där borta i fönstret!
1940 bildade Winston Churchill en ny organisation:
"Special Operations Executive", mer känd som SOE.
En sektion styrde operationer i Frankrike.
1941 blev överste Maurice Buckmaster dess ledare.
1944 var uppgiften, med stora förluster som följd-
att säkerställa dagen D...
LÖRDAG 27 maj, 1944 Tempsfords flygfält, England
Jag hörde om din make. Jag beklagar.
Claude dog för 40 dagar sen. Jag tänker fortsätta slåss.
Med eller utan din välsignelse.
Hur fann du mig, Louise? - Via en sambandsofficer.
Han hade tränat på order av en Desfontaines i London.
Jag trodde att du hade kapitulerat.
Som pappa? Att kriget var över för min del, det var bara att kapitulera?
Och blint följa marskalken? Ja, det trodde jag.
Jag trodde att du hade stuckit, men genom att åka till London-
slogs du bättre, långt ifrån mig och Claude.
Jag förstod aldrig vad du såg hos honom, oaktat att han var kommunist.
SOE: S högkvarter, London. Överste Buckmasters sektion.
Hur länge var ni sjuksköterska? - Jag har aldrig slutat.
Skulle ni vilja återuppta det?
Jag är inte här som sjuksyster. - Det handlar om en evakuering.
Från ett tyskt sjukhus i Normandie. - En sårad tysk?
En engelsman utklädd till tysk. - Vad är det för vansinnig historia?
Det frågar han sig säkert också.
Han är geolog och jobbar för oss. Han var på Normandiekusten-
när han upptäcktes. Han dödade en tysk och tog uniformen.
Det var smart. - Idiotiskt.
RoyalAir Force besköt honom nära Lisieux.
Och han togs för en sårad tysk. - Ja, och fördes till deras sjukhus.
Vad gjorde geologen på kusten? - Något som tyskarna inte får veta.
Tror ni att jag får ut honom själv, utklädd till sköterska?
Ni kommer att vara fem kvinnor och ni lyder under Pierre.
Er bror har planerat allt.
Vi har en på plats: En italienska från en judisk aristokratfamilj.
Hennes kodnamn är Maria. Hon tar hand om er.
Hon har kontakt med geologen.
Här är andra som vi tror kan vara behjälpliga.
Några har kommandogruppsutbildning.
Hur lång träningstid har vi?
Efter en dags genomgång, skickas ni dit.
Det är vansinne!
Känner ni till överste Heindrich? - Nej.
Han jobbade med kontraspionage. Nu jobbar han för SS.
Han känner nog till geologen.
Saint Germain-en-Laye, Frankrike
Denna bild togs av en av våra spioner vid Englandskusten.
Vad är det för märkliga objekt?
Det liknar en silo. - Som skyddas av luftvärn?
Jag tror att de spelar en avgörande roll i fiendens landsättning.
Överste Heindrich, varför har vi då-
koncentrerat våra trupper till Pas-de-Calais?
Eftersom fienden mycket lättare kan frakta saker till hamnar de erövrat.
Men glömmer ni inte att det är kortaste vägen över kanalen?
Ursäkta om jag insisterar, men tänk om det är en avledningsmanöver?
Landsättningen är kanske någon annanstans?
Var då?
Mittemot Southampton, i Normandie på en sandstrand...
En engelsk geolog upptäcktes där nyligen.
Kompass, sandprover... Han lämnade kvar allt i panik.
Och geologen kan omöjligen ha återvänt till England.
Det som roar mig med er SS-folk-
är att ni aldrig tvivlar på något.
Överste, tror ni på allvar-
att jag förflyttar alla mina pansar- divisioner p.g.a. En spökgeolog?
Överste, ni ser världen med andra ögon. Fältmarskalken är preussare.
De krigar inte mot Preussen. - Tala med någon i Führerns närhet.
Vem? Rommel? - Han skulle lyssna.
Han skulle t.o.m. Kunna ordna ett möte åt er i Berlin.
Jag måste först hitta geologen. Utan honom kan jag inte fortsätta.
SÖNDAG 28 MAJ, 1944 Hollowayfängelset, London
Avrättningen är inställd. - Säkert? Jag har ju dödat någon.
Din hallick? Det kallar jag inte "någon".
Ingen tvingade mig.
Var inte dum. Utan oss hade ni redan blivit hängd.
Erbjudandet är inte förhandlingsbart.
Vad rör det sig om? - Ett uppdrag i Frankrike.
Ska jag ligga med marskalken? - Ni var visst nakendansös i Soho?
Ni vill ha en som lyfter på benet och väljer mig? Ni är desperata.
Vi behöver en som kan döda. - Vad vinner jag på det?
Vad tror du? Att du kan vägra?
Jag jobbar inte gratis. Tack ändå.
Vill du dö som en hora som livet aldrig gav en chans?
Om uppdraget lyckas, benådas du.
Jag är säker på att ha valt rätt.
Hon är opålitlig, en toka.
Hon hade snaran om halsen och sa ändå nej.
Kan jag få prata med nästa?
Vad gör du?
Du får sköta det, jag kan tydligen inte ta kvinnor.
Jag är Gaëlle Lemenech. - Slå er ner.
Förlåt att jag är sen, men det är generalens fel.
Hej, "Hackan"! - Hej, "Bilan"!
När bjuder du mig på ett glas? - I morgon kanske.
"Hackan"? - Vi gör så på vår sektion.
Vi kallar varandra vid verktygsnamn. Jag vägrade att kallas för "Krattan".
Jag var rädd för att misslyckas.
Ni utbildar sabotörer hos de Gaulle. Har ni varit ute på uppdrag?
Nej, aldrig. Det är det enda jag saknar.
Tack.
Jag får aldrig spränga bomberna jag tillverkar.
Det får ni med mig. Vad sägs om att åka till Frankrike?
Tyvärr. Min chef är de Gaulle, inte Churchill.
Jag tror att officeren i baren är intresserad av er.
Han tittar på er hela tiden. Om jag vore ni skulle jag gå dit.
Vem vet? Han kan dö i morgon.
Det är inte lite du begär. - Hon är en toppkemist.
Har du någon annan bättre?
Det är förödmjukande. - Så svår var du inte förr.
Nå? - Hon är med.
Var det jobbigt?
Quimpers scouter, inställt bröllop, fästmannen tvingad att jobba...
Att höra på det var jobbigt.
Är det sant att Gestapo grep och torterade dig i fjor?
Ja.
Varför återvände du? Vad vill du bevisa?
Det finns inget att bevisa, Louise.
MÅNDAG 29 MAJ, 1944 FANY: S högkvarter, London
Är det verkligen till mig?
Vem sa att jag älskar petit-chou? - Era föräldrar i Orléans.
De gör visst goda bakverk.
För dem är det fruktansvärt att inte få några nyheter från sitt enda barn.
Särskilt när damen sedan flyr till London under falskt namn.
"Mademoiselle Suzy Desprès"... Ett vackert namn, Liliane.
Jag undrar om inte det passar er bättre.
Ni var en tysk officers älskarinna när ni dansade på Folies-Bergéres.
Vi hittade er lysning.
Vigseln skulle äga rum den 14 oktober 1941 i Saint Germain de Près.
Underligt nog ägde ceremonin aldrig rum.
Varför inte?
Res er! Ta av er uniformen, ni är inte värd att bära den.
Henne sköter jag.
Varför kom ni inte innan? - För det är nu vi behöver dig.
För maskinskrivning? - För en tur till hemlandet.
Aldrig i livet! - Det eller krigsrätt - du får välja!
Jag har dragit ett streck över mitt förflutna!
Om du vill göra det, har jag lösningen.
ONSDAG 31 MAJ, 1944 Tempsfords flygfält
För oförutsedda händelser.
Oj! Hur mycket är där?
Avslutningsvis, era passerkort och ransoneringskuponger.
Lär er era nya identiteter utantill. Det är mycket viktigt.
Raymonde? Lite töntigt namn på en kabaretartist.
Om Gestapo griper er, måste ni hålla tyst i 48 timmar.
På den tiden hinner de andra sätta sig i säkerhet.
Och om de torterar oss? - Försök koppla bort verkligheten.
Pratar ni för tidigt, äventyrar ni de andras liv.
Som sista utväg har ni den här.
Cyanid? - Ja.
Göm den på er. Svälj vid behov. Giftet verkar inom fem minuter.
Och adjö Raymonde!
Har du blivit välsignad?
Senast jag stod på knä var det inte för att be.
Din bror är söt, men jag är inte dum. Bad du honom att förföra mig?
Var försiktig med det du säger.
Det gör ändå inget, jag har tråkigt och får dåligt betalt på FFL.
Segern är min, säger Herren. Var inte rädd.
Må Gud vara med dig.
Du tappade den här. - Det är ändå emot min religion.
Gud bryr sig inte om er historia. - Säger du så p.g.a. Din make?
Min bror sköts ihjäl samma dag han fyllde 20 år. Jag tror ändå.
Frankrikes marskalk, er statschef, talar till er:
Fransmän, förvärra inte läget genom handlingar som slår hårt tillbaka.
Det drabbar bara oskyldiga.
Lyssna inte på dem som försöker dra nytta av vår olycka.
Frankrike klarar sig bara genom sträng disciplin.
Lyd därför regeringens order.
Översten!
Hon väntar i baren. Det var inte lätt, men det är en pärla.
Hade det varit lätt, hade jag letat själv.
Jag vill tala med er om en sak. - Om ert företag?
Om ni hjälper mig, tredubblar jag er avkastning.
Varför tror ni att det intresserar mig?
NATTEN DEN 31 MAJ, 1944 Normandiekusten
Hoppzon om 20 minuter!
Sluta, du för otur med dig! - Låt mig vara! Jag gör som jag vill!
No! No, no, no...!
Syster! Skynda er!
I don't know...
Fäst er!
Suzy! Sätt fast dig!
Kontrollera utrustningen!
Nummer fyra okej!
Nummer tre okej!
Nummer två okej! - Nummer ett okej!
Klara, färdiga, hoppa!
TORSDAG 1 JUNI, 1944 Hotell Regina, Paris
Överste, jag pratade med sjukhuset i Pont l'Evèque.
Jag tror att vi har hittat den engelske geologen.
Vägen mot Pont l'Evèque, Normandie.
God morgon.
Stopp! Passerkorten, tack.
Vem är hon? - En ny. Hon tar Luciennes plats.
Tack så mycket.
Heil Hitler!
Stopp! Era passerkort, tack.
Vi ska uppträda. - Bra, då kan ni fortsätta.
Lokalisera engelsmannen. Jag möter dig sen.
Vad ska du göra? - Klargöra en sak med min bror.
Ingen stiger ur innan jag ger tecken.
Vi har ett problem. Suzys f.d. Älskare är här.
Är du säker? - Ja, det var han som var på bilden.
Han får inte ta med sig geologen eller se Suzy.
SS-mannen hon skulle gifta sig med, var det Heindrich?
Varför berättar du inte allt? - Gå till Maria. Det är en order.
Nu kan ni stiga ur.
Gör inget dumt, vi bevakar er.
Åh, ursäkta. Ni vet att ni bestämmer om ni vill ha en bekvämare ställning.
Varför samlar en engelsk geolog sand på en strand i Normandie nattetid?
Jag tror att det har att göra med en landsättning...
...och den här.
Han har förflyttats till tredje våningen.
Jag är soldat precis som ni, och en soldat måste göra sin plikt.
Min plikt är att få er att prata.
Jag föredrar att göra det utan att orsaka er smärta.
Vad gjorde ni på stranden?
Jag hämtar en bår. - Jag stannar här.
Om trettio sekunder är det dags.
Ett råd: Titta inte, du kan bli chockerad.
Släpp in mig, han behöver hjälp. - Nej, ingen får gå in.
Det ni gör är oacceptabelt. Det är ett sjukhus, inget slakteri.
Jag förbjuder er att gå in. Har ni förstått?
SOE har skickat mig.
Vad gör ni där? Ut!
Klar?
Lugn, det får dig att må bättre.
Jag kommer tillbaka.
Ursäkta, får jag ringa Paris?
En gång till! En gång till!
Louise! Föreställningen är över! Andiamo!
Skynda er!
Fort!
Öppna fönstren!
Jeanne! Du och jag täcker!
Öppna! Backa, backa!
Tjugo sekunder!
Tio sekunder!
Fort! - Kom igen!
Underrätta ledningen! - Omöjligt.
Sambandscentralen är förstörd.
Överste Karl Heindrich talar. Koppla mig genast till...
Jag behöver förstärkning. Fort!
Vad är det? - En soldat tog bilder på showen.
Bravo, mina damer! Ni gjorde bra ifrån er.
Efter kriget tänker jag tända ett ljus i kyrkan och tänka på er.
Jag vet att det låter dumt, men lova att göra samma sak för mig.
Du också, Louise.
Jag går inte i kyrkan.
Ljus tänder man för de döda, inte de levande.
En penna... - Har du en penna, Maria?
Gestapo-officeren känner till Fenix
Ett engelskt flyg har upptäckts vid kusten.
Uppfattat.
Kan ett flygplan landa här i närheten?
Bernard. René. Ljusen! - Nej, ingen stiger ur.
Louise, vi måste prata.
Vi måste till Paris. - Vad är Phoenix?
Jag kan inte berätta. - Som med Heindrich?
Om han hade sett Suzy hade vi dött! Varför ljög du?
Litar du inte på mig?
Du är dig lik. - Vänta!
Vi måste döda Heindrich. Vi kan göra det i Paris.
Det är mycket farligare där. Och med Suzy?!
Ja, det är därför vi valde henne.
Ska Suzy vara lockbete? Är det plan B?
Det vågar hon inte, hon dör hellre.
Flickorna har fullföljt sina kontrakt. Jag gav dem mitt ord.
Låt dem gå, vi klarar det utan dem.
Maria, René och jag åker till Paris i kväll.
Ni kommer dit med Bernard i morgon.
Mötesplats: Durocs blindskola. Föreståndarinnan är med oss.
De riskerar att dö, vet du det?
Folk dör varje dag på sina uppdrag!
Ni hade aldrig gjort så mot män.
Där är vår taxi till Buckingham.
Uppdraget är inte över. Vi ska vara i Paris i morgon.
Är han inte klok?! - Ni sa inget om Paris.
Vi har fullföljt vårt kontrakt. - Du gav ditt ord.
Jag åker hem.
Alla åker till Paris. - Varsågod, skjut!
Vi har inget val, Jeanne. - Det är svinaktigt det ni gör.
Fort tillbaka till gömstället!
Stanna där ni är! Upp med händerna och stå still!
Eld upphör!
Nej, jag går.
Jag vill ha den andre levande. Skjut mot benen.
Han rör sig! Skynda er!
Ta kapseln!
Nej!
Är uppdraget bekräftat?
Ni stannar här. Bernard kör mig till Lisieux.
Jag åker till Paris och förbereder. Sov i källaren, det är säkrast.
Jag beklagar det med din bror.
Vi fryser och äter ruttna äpplen fastän vi har massor med stålar.
Vi kanske ska ta dem? - Hur kan du tänka på pengar nu?
Sån är jag, hora som jag är. Glöm aldrig det!
Du är van vid förödmjukelse, men jag vill inte bli tagen av tyskarna!
Buckmasters order är att åka till Paris.
Jag struntar i honom. Jag är varken spion eller motståndsman.
Pierre är gripen, René är död. Vår plikt är att fullfölja uppdraget.
Vår plikt? När kriget är över återgår vi till att vara horor och pigor.
Jag vill inte dö för Frankrike. Jag tar min del och drar.
Den första som rör pengarna...
Vi får skynda oss, det är redan dag.
Negativen var skadade. Det är bara den här bilden som blev något.
Har ni förstorat det? - Självklart.
FREDAG 2 JUNI, 1944 Gestapo, avenue Foch, Paris
"Gestapo-officeren känner till Fenix. Döda honom."
Darrig handstil, som hos en skadad. Ni hade den i fickan.
Geologen skrev det, eller hur?
Jag har ingen aning. Jag vet inte vem ni pratar om.
Och jag vet inte vem ni är, herr SOE-
men med ert mod är ni inte vem som helst.
Det innebär också att ni vet vad Fenix står för.
Vad är blocken till för?
Har det med landsättningen att göra? - Ingen aning.
Fortsätt.
Tåg Lisieux - Paris
Vad gör du?! Kalla mig hora när du ändå är igång!
Ofredar du min väninna? Akta så att jag inte kallar på tyskarna.
En kaffe med oss, mina damer? - Nej, tack.
Fröken? Mår ni dåligt?
En läkare! Hitta en läkare!
Louise svimmade i restaurangvagnen. - Hjälpte du inte henne?
Det var fullt med tyskar. - Kom, vi går dit.
Det är inte er väska. - Den är vår väns. Var är hon?
En läkare undersöker henne i en kupé. Hon svimmade.
Ni har lågt blodtryck. Ni måste äta.
Ni är läkare... - Annars hade jag inte undersökt er.
När hade ni mens senast?
Innan kriget, tror jag.
Det var så mycket folk, jag fick inte luft... Jag mår bättre nu.
Grattis, blivande mor. Och pappa.
Visste ni inte?
Var är Louise? - Med en tysk läkare.
Var är Jeanne? - Hon var här nyss.
Gick hon med väskan? - Ja...
Stanna här!
Jeanne!
Louise är med en tysk, det är kört.
Ville du inte visa att du är god? - Inget religiöst dravel nu.
Vad har du där?
"Du skall inte dräpa", säger man. - Inget religiöst dravel, sa vi.
Ombordstigning! Tåget avgår!
Louise, det är Suzy! Öppna!
- Behöver du hjälp? - Nej, jag är bara trött.
Överste! Titta, visst är de lika?
Jag får nog skicka er ansöknings- handling till franska Gestapo.
Men att hitta en kopia av henne är svårt. Det tar tid.
Vår tid är räknad, Eddy - er likaväl som min.
Se upp hur ni går!
Förlåt. Gjorde jag er illa? - Nej då.
Får jag lov att bjuda på ett glas?
Saint Lazare-stationen, Paris
Vi ses om en timme på blindskolan.
Reservplats är Concordemétron i morgon kl 12, mot Pont de Neuilly.
Från och med nu känner vi inte varandra.
Gå nu!
Den kan jag hjälpa er med. - Tack, doktorn. Min vän, Suzy.
Följ med mig.
Ursäkta mig. Damerna här är med mig.
Adjö, mademoiselle.
Adjö.
Herr vakt, mannen med mustasch där borta ofredade mig på tåget.
Han var väldigt närgången. - Vi ska kontrollera honom.
Ni kan gå, mademoiselle.
Följ med mig.
Vår fånge? - Han tiger.
Vi måste få honom att prata, annars övertygar jag aldrig Rommel.
De här bilderna var i SS' arkiv.
De liknar kvinnan ni söker.
Louise Desfontaines...
Det är hon.
Jag är sen, men brevbäraren sov.
Fort, de väntar på er.
Era rum är strax klara.
Vi blev oroliga. - Jag gick fel. Är inte Gaëlle här?
Inte än. Jag gick före henne förbi kontrollen.
Varför är du klädd så, Suzy? - Vet inte, det är tydligen hemligt.
Vi ska hem till någon. - Lova att det inte är en tysk.
Jag lovar. - Kan vi tala i enrum?
Nej, vi har bråttom.
Då stannar Suzy här.
Kom.
Är den där Eddy pålitlig?
Jag har gjort allt för att få till ett möte med Suzy och översten.
Hjälp mig!
Och var ska de återses? - Där de älskade.
Rum 813, hotell Regina.
Vem skjuter honom? - Suzy. Ett vapen är gömt i rummet.
Suzy gör inte ens en fluga förnär.
Du får övertyga henne.
För sista gången: Var är hon? - Jag vet inte.
Jag känner henne inte. - Det förvånar mig.
Våra agenter grep henne på stationen. Hon kom från Lisieux.
Jag presenterar er inte för varandra.
Ni reagerar inte på smärta, men kanske på er väninnans smärta.
Det räcker!
Var gömmer sig era medbrottslingar?
Och vad är Fenix?
Durocs blindskola!
Vi skulle ses där inför vårt nästa uppdrag.
Vad ska jag göra? - Det får du se.
Jag är ingen idiot.
Gå!
Sakta ner. Gå normalt.
Öppna dörren!
Bredvid mig på tunnelbanan satt en tysk med pistolhölstret öppet.
Men inget hände.
Vad ville du skulle hända? - Inget, men man blev sugen.
Alla tyskar måste dö.
Vi måste sticka. Hjälp mig med väskan.
Och Gaëlle? - Gaëlle? Vi hinner inte.
Vad vill ni? Ni har ingen rätt...
Det är en skola, här finns bara barn!
Leta upp föreståndaren!
Se upp, barn! Håll er längs väggarna!
Vi hittar ingen, överste. - Sök vidare!
Nedför trapporna, till vänster mot kloakerna.
Sök igenom skåpet!
Vapen! Kalla på översten!
Visste din bror var vi var? - Det var inte han som angav oss.
Om det inte var han var det Gaëlle. Om jag stöter på henne, då...
Fru föreståndarinna...
...vad lär ni inte ut till era elever?
Var är Louise Desfontaines? - Jag känner ingen som heter så.
Din cyanidkapsel?
Jag är rädd.
Du vet inte vad det är.
Kom närmare.
Kom.
Släpp henne!
Att anlita så unga kvinnor... Buckmaster gör mig besviken.
Jag behöver er hjälp.
Era vänner kom undan.
Vad har ni för reservplan? - Reservplan?
Spela inte dum, jag känner till SOE: S metoder.
Louise vet att jag förrådde dem. Hon kommer inte att dyka upp.
Det är en kvinna som älskar att ta risker.
Vad erbjuder ni mig om jag pratar?
Frihet? - Och dömas av SOE?
Föredrar ni tortyr?
I morgon klockan 12, Concorde- stationen, Pont de Neuilly-hållet.
Champagne?
Äntligen kan jag sätta igång min rörelse med översten.
Vilken överste? - Som ni får träffa i morgon.
Vänta, jag ska visa.
Titta här, du är en kopia av hans tjej.
Du kommer som skänkt från ovan.
Väntar du besök? - Nej.
Vad är det här? Varifrån kommer den här bilden?
Kan jag hjälpa er? - Vi är Maria och Suzys vänner.
Jag måste prata med Maria. - Deras vänner är mina vänner.
Särskilt så vackra som ni.
Vilken lägenhet ni har! Inte illa.
De gjorde razzia på skolan. - Jag vet, vi mötte dem.
Är uppdraget att förföra Heindrich?
Vilka svin ni är! Du, Pierre, Buck, hela SOE!
SOE? Vad händer här?
Aldrig att jag återser Heindrich! Jag dör hellre här och nu!
Till min liksvepning!
Vad tog det åt henne? Varför nämner hon Heindrich?
Då stannar vi här.
Jag berättar för Buck om razzian.
Sluta! Lugna ner dig, Suzy! - Ingen tvingar mig att återse honom.
Allt det för en nazist?! - Jag blev kär i en tysk.
Det är inte samma sak. - Sluta nu. Lyssna.
Vi vill bara att du träffar honom en liten stund.
Jeanne och jag sköter resten.
Svik oss inte, vi behöver dig.
Allt ordnar sig.
Vi skulle gifta oss i Saint Germain des Près.
Jag fick en fantastisk klänning. - Och han en nazistuniform?
Hitlerjugend var hans enda chans att läsa vidare och bli militär.
För mig kvittade det vad han var.
Det var äktenskapet som skrämde mig. Jag ville inte tillhöra en man.
Så enkelt var det.
Du gjorde det du skulle, även om det var av andra anledningar.
Han vet inte att jag bar hans barn. - Har du barn?
Jag hade blivit en dålig mor. - Tog du bort det?
Du övergav det?
Han är hos en familj i Liverpool.
Där glömmer han sin far nazist och sin mor kollaboratör.
För honom är det en ny chans.
Inget svar från London? - Nej, hon stänger av om 7 minuter.
Vill du ha en kaffe? - Riktigt?
100% svarta marknaden.
Suzy är ledsen för det hon gjorde.
Hon kanske hade varit en dålig mor. - Hur kan du säga så?
Det som hänt honom är fruktansvärt.
Det finns alltid värre saker.
Tyck inte synd om dig själv.
Försök vara lite mänsklig för en gångs skull.
På tåget fick jag veta att jag är gravid. Mänskligare blir jag inte.
Vi försökte få barn i flera år.
London har svarat mig. - Vad säger de?
Buckmaster ber dig att kontakta någon som heter Melchior i morgon.
LÖRDAG 3 JUNI Naturhistoriska museet, Paris
Elefanten har förstört ett försvar. - Louise?
Följ med mig.
Det sker i dag, på Concordestationen.
Varför ber Buck oss hämta Gaëlle?
Heindrich känner till mötet. Ni måste döda honom.
På tunnelbanan? - Säkrare än Regina.
Litar ni inte på Suzy längre? - Bara som lockbete.
Resten sköter ni.
En del personal i métron är de våra. De hjälper er.
För att transportera det. - Vet ni något om min bror?
Fortfarande vid liv. - Kan han fly?
Ni får inte försöka rädda honom.
Jag har alltid slutfört mina uppdrag, men min bror får inte dö som spion.
Jeanne!
Har du snott en judisk familjs hem? - Den stod tom!
Vilket svin! - Jag dödar honom!
Inte än, vi behöver honom. - Varför?
Hört talas om "allierat anfall"? - Ja, men inte sett röken av det.
Snart finns det inte en tysk kvar i Paris.
Om jag hjälper er, lägger ni ett gott ord för mig då?
Först tyskarna, nu engelsmännen. Vilken patriot du är!
Och om jag vägrar?
Hela min familj deporterades. Vet du vad det innebär?
Om du vägrar att hjälpa oss, skjuter jag dig gladeligen.
Det är lugnt, jag är er.
Om det blir bråk på perrongen rör du dig inte.
De är tre - två med Gaëlle, en vid ingången.
Heindrich? - Har inte sett honom.
Tåget stannar i tre minuter. Det vore bra att veta var han är.
Mår du bra? - Jag mår inte illa.
Jag vill också bli med barn.
Ursäkta, har ni eld?
I vaktkuren.
VAKTKUREN
Det har skett ett tillbud vid nästa station.
Vi inväntar grönt ljus.
Liliane!
Louise! Det är en fälla!
Blockera utgångarna!
Kontrollera allas papper!
Stanna tåget som åkte. - Mellan två stationer?
Gör det!
För sent, det är i Tuileries.
Kontrollera hennes papper!
Era papper!
Varför?
Där borta!
Ta henne härifrån.
Snälla Louise, hjälp mig.
Förlåter du mig?
Snälla, säg att du förlåter mig.
Svara, Eddy. Skynda dig.
Hallå? - Vad gjorde ni i tunnelbanan?
- God dag, översten. - Svara mig.
Förlåt, jag kan knappt andas. Vilken historia! Jag höll på att bli kvar.
Vem var med er? - Vad pratar ni om?
Jag såg er på perrongen. Vem var kvinnan ni gick ombord med?
Var ni där? Är ni skadad? - Sluta! Svara mig!
Jo, jag hade stämt träff med en som kunde ha behagat er.
Hon skulle kunna vara hennes tvilling.
Var är hon?
Hon är inte här. Hon skulle lämna Paris i dag.
Är ni kvar, Eddy? - Ja, jag är kvar.
Hitta henne och ta henne till hotell Regina klockan 18.
Det är er sista chans. Er sista chans.
Vi måste ge oss av. - Nej, uppdraget är inte slutfört.
Jeanne har rätt, vi kan inte backa nu. För mig till honom.
Louise Desfontaines, gift Granville-
syster till Pierre Desfontaines, SOE-medlem-
gripen av Gestapo i fjor i Mans.
Det är alltid gripande när familjer återförenas.
Varför har ni försökt döda mig två gånger, Louise?
Varför är geologen så viktig?
Vad betydde hans meddelande?
Som ensambarn trodde jag att syskon älskar varandra över allt annat.
Jag hade älskat att ha en syster som Louise-
men avskytt att ha en bror som ni.
Jag har pratat med Rommels adjutant.
Han lämnar Berlin i övermorgon, men kan träffa er innan dess.
Då måste jag ha något att ta på.
Hon klarar inte mycket mer. Ni kan rädda henne.
Om jag talar, har jag ert ord då att hon får leva?
Du har mitt hedersord som man. - Jag vill ha det som officer.
Sluta!
Blocken transporteras med båt. - Högre!
Blocken transporteras med båt.
Hur kan stenblock kunna korsa kanalen?
Flytandes.
Menar ni att de är ihåliga?
När de närmar sig kusten, fylls de med vatten-
för att sjunka nära stranden.
Varför det?
För att skapa en flytande hamn genom att lägga gångbroar mellan dem.
Med en sån hamn kan amerikanerna gå i land på vilken strand som helst.
Efter det misslyckade försöket att gå i land i Dieppe...
...är det sista chansen att invadera Frankrike.
Gå till Regina. Ring Rommel och säg att jag kommer.
Jag tar nattåget till Berlin. - Överste...
Utan bevis övertygar ni honom inte.
Ni måste ta med fången.
Ja. Organisera det.
Skynda på!
Jag håller mitt ord. Er syster får leva.
Ta loss handfängslen och ge dem något att dricka.
Varsågod, löjtnant. - Jag är löjtnant Becker från SS.
Koppla mig till fältmarskalk Rommels adjutant. Ja, jag väntar.
Melchior, jag lyssnar.
Gick Rommel med på det? - Ja, de ska ses i morgon i Berlin.
Om Heindrich vill träffa Rommel, då vet han något...
Tror du att Pierre pratade? - Ja.
Varför tar han annars med honom till Tyskland?
Utan den där Louise, hur ska din grupp kunna stoppa Heindrich?
Jag har ett trumfkort kvar.
God dag, mademoiselle. Vad trevligt att se er igen.
Rum 813. - Följ med mig, mademoiselle.
Visa er väska.
Varsågod.
Mår ni inte bra? - Jo, det är ingen fara.
Liliane...
I tre år har jag inte kunnat tro på din död.
Varför gav du dig av?
Vår historia var dödsdömd.
Ge oss en chans till. Följ med mig. Jag åker till Tyskland i kväll.
Har Buckmaster skickat dig? Är du med i kommandogruppen?
Smutsa inte ner det vackra vi hade.
Vänta! - Gick det vägen?
Var är Suzy? - Jag vet inte. Vänta!
Ge mig pistolen! - Varför?
Vi måste döda honom. - Här är för mycket folk.
Vem är han? - En vän till Louise.
Buckmaster skickade mig.
Gasen i botten!
Ni borde verkligen inte ha... använt er av henne!
Ni flyttas till Roquettefängelset.
Jag tar med mig er bror till Tyskland.
Det är förmodligen sista gången ni ser varandra.
För bort honom!
Nej!!!
En läkare! Fort!
Det enda jag kan göra är att ändra er dödsdom till deportering.
Vad väljer ni? - Avrättning.
Jag ordnar det. - För bort henne!
Vill ni ha hjälp?
Sluta skjuta, annars dödar jag henne!
Och Gaëlle?
Kvällen den 2 juni 1944 SOE: S högkvarter, London
Inget nytt från Paris. - Melchior skulle ha ringt 20.00.
Han är alltid punktlig. - Avbryter ni uppdraget?
Vi måste informera premiärministern.
Säg åt piloten att vara på hämtningsplatsen.
Stanna där.
Jag ställer till med oreda. Fortsätt, bry dig inte om mig.
Släpp förbi mig, jag har dokument åt överste Heindrich.
Överste Heindrich!
Jag pratade med Churchill. Han vill tacka er och Jeanne.
Personligen.
Då måste Jeanne vara här.
Jag litar på att ni hämtar hem henne. Personligen.
SKAPANDETAV KONSTGJORDA HAMNAR
Här på engelska kanalkusten börjar en otrolig historia:
Den om de konstgjorda hamnarna i Normandie.
De här underliga skepnaderna möjliggjorde Frankrikeoperationen.
De stora, ihåliga betongblocken kallas för "Fenixer".
När de är sammanlänkade, skapar de en bro-
- som vid den här övningen vid lsle of Wight.
AUGUSTI 1944 Paris befrias
APRIL 1945 Militärsjukhus, London
Ni först, sir.
Jag söker Louise Desfontaines. - Där nere till höger.
Louise, jag skulle vilja tala med er.
Vi går in på mitt rum.
Ryssarna tog de här bilderna när de befriade Ravensbrück-lägret.
Om ni känner igen Jeanne bland kvinnorna...
Nej...
Nej.
Lämna mig ensam.
I går morse kl. 02.41 på general Eisenhowers högkvarter-
- undertecknade general Jodl, tyska överkommandots representant-
- och storamiral Dönitz, tyska statens statsöverhuvud-
- en kapitulation utan villkor-
- av alla tyska land-, sjö- och flygtrupper i Europa.
Louise! Det är över!
Det är över!
1949 återvänder Louise till Frankrike där hon gifter sig.
Hon fick franska krigskorset och blev riddare av Hederslegionen.
Hon dör 2004, 98 år gammal. Hon förblir barnlös.
Filmen tillägnas de kvinnor som slogs mot nazisternas avskyvärdheter.
SLUT Texter: Mia Lindhagen PrimeText InternationalAB
Textadmin: Www.primetext.tv PrimeText InternationalAB